![](https://nuskull.hu/wp-content/uploads/2024/09/linkinpark-mike-emily-245x245.png)
2013. november 28.
Ginn egy tereminszóló közepén. Ilyet már Black Flag koncerteken is csinál.
Miközben a világ épp azzal van elfoglalva, hogy Greg Ginn és Keith Morris (BF-énekes #1) több hónapja tartó kabarésorozata újabb és újabb fordulatokkal bővül, történnek érdekesebb dolgok is a világban, de a közszolgálat jegyében kezdjük a Black Flag sztori újabb szégyenteljes fejezetével: abban semmi extra nincs, hogy szeptemberben Chuck Dukowski is elmondta azt, hogy Greg Ginn egy seggfej – a 2003-as jótékonysági Rollins (BF-énekes #4) lemez óta megy a szardobálás Ginn és a Morris-tábor közt („Morris pénzéhes!” vs. „Ginn hazudik!”), jól jelzi a dolgok súlyát, hogy Ginn testvére, a legendás grafikus Raymond Pettibon is Morrisék oldalára került.
„Pretty cool when Greg Ginn walks up to you back stage to shake your hand and tell you that your band was amazing…Then the moment of clarity hits…We had not played yet.”
Nathan Gray (Boysetsfire, I Am Heresy, stb.)
Valószínűleg az új hír se túl nagy meglepetés: nemrég Ron Reyes (BF-énekes #2) énekessel közölték egy koncert közepén(!), hogy ő már nincs a bandában, és hogy helyette a hírt elég faszfej stílusban átadó Mike Vallely (BF-énekes #5) fogja befejezni a bulit. Az a Mike V, aki a 2003-as Black Flag koncerteken Dez Cadenát (BF-énekes #3) váltotta a My War album dalainál, illetve akinek közös bandája van Ginn-nel, az idén nem is rossz nagylemezt kiadó Good For You. Innentől tehát a Black Flag úgy folytatja, hogy mindössze egy régi tag játszik benne, miközben a FLAG-ben négyen is vannak a ’80-as évekből. Reyes egyébként nem sértődött meg, amúgy is csalódott ebben az egész újjáalakulósdiban, és amikor ezt felvetette a gitárosnak, jött is a csere (plusz az sem tett jót a viszonyának a teremin hibbant mesterével, hogy bírja Morris FLAG-hakni előtti bandáját, az OFF!-ot). A Black Flag amúgy meghallgathatóvá tette új lemezét, korántsem olyan rossz, mint a története/címe/borítója.
Check your brain: az ott az AIC énekese. A képen látszanak a Rollins könyvében is kifogásolt átlátszó hangszerek.
Nem a Black Flag nyugdíjasai az egyetlenek a ’80-as évek hardcore punkjából, akik mostanság újra turnéznak: amellett, hogy a 7 Seconds épp a Rise Records rajongóit zavarja össze azt illetően, hogy mi is a hardcore, a BL’AST! is újra aktív, és kiderült, hogy turnézni is fognak! Ahogy arról már alaposan beszámoltunk, a csapat előásta második és legjobb nagylemezének, az It’s In My Bloodnak a kétgitáros felvételeit – a második gitáron nem más játszott, mint William DuVall, aki pár éve az Alice In Chains frontembere. Ennek a Southern Lord kiadónál (amit ugye az a Greg Anderson vezet, aki a ’80-as évek végén több hardcore bandában is zenélt) csak egy ember örült jobban: Dave Grohl. A „mindenkiről kiderül, hogy hácés volt” téma jegyében a Nirvana és Foo Fighters által világhírűvé lett zenészről is megjegyezzük, hogy taknyos korában aktív tagja volt a ’80-as évek washingtoni színterének, a témában a Scream idevágó lemezei helyett inkább a Mission Impossible-re érdemes rákeresni (esetleg a Dain Bramage-re). Szóval Grohl örömmel maszterelte a felvételeket, és idén ősszel meg is jelent a Blood című „újrakiadás”. Ez a Black Flag szempontjából többek közt azért is fontos, mert attól függetlenül, hogy igencsak Rollinsék által ihletett bandaként indultak (1986, The Power of Expression), ezzel az albummal túlléptek a „ripoff” szinten, és tökéletesen megmutatták, hogy milyen lehetett volna a Damaged utáni Black Flag, ha egy másik utat választanak (egy olyat, amit elfogad és szeret a hardcore színtér).
A hír lényege lemaradt? A turnézó felállás úgy néz ki, hogy az eredeti énekest és gitárost a Mondo Generator két tagja, Hoss Wright dobos és a Queens of the Stone Age-ből, valamint a kommandósokkal dacoló kiállásáról ismert Nick Oliveri basszusgitáros egészíti ki. Egyelőre csak Kaliforniában koncerteznek, de ki tudja, lehet, hogy most úgy döntenek (2001-ben nem így tettek), hogy ez az új lendület hosszabb ideig is tarthat.